Дамян Дамянов
Партизански къщи…

chitanka.info

Партизански къщи, героични къщи,

Пръснати навред по моята земя!

Всяка вечер с мисъл аз във вас се връщам

Тихичко, на пръсти, като у дома…

Обикалям мълком стаите ви празни.

О, какви ти стаи? Стаичка една!

И стени със мъка и със вар измазани!

Сред стените черни — по една жена.

Все онази майка с белите коси,

Дето плаче тихо върху две тетрадки

Пълни със дъха на мъртвия й син.

Все оназ любима, от любов смразена,

Дето от години ляга все сама

На леглото празно с чергата зелена,

Чергата тревиста като къс земя…

Партизански къщи, къщи сиромашки,

С по едно прозорче, с по една врата,

И с едно портретче мило и хлапашко,

С габърче забито в здрача на нощта.

Партизански къщи, сиви и кахърни.

Паметните плочи тънат в тъжен прах.

Мъртвите решат ли пак да се завърнат,

Те ще ви познаят даже и без тях!

Но не се завръщат, но не се завръщат!

Толкова години вече оттогаз…

Нищо, не плачете, сиромашки къщи,

Вместо всички мъртви се завръщам аз!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.